- Hej. - Hej.
- Hvad er der? - Du ser godt ud.
- Hvordan har du det? - Anderledes. Bedre.
- Det er svært at forklare. - Men det er bedre?
Godt.
- Du ser træt ud. - Jeg er træt.
- Du ser gammel ud, Harold. - Jeg er gammel. Det er du også.
Ja, men du ser gammel ud.
Prøv at bo alene med børnene i to uger og se, hvordan du ser ud.
- Tager de livet af dig? - De bor lidt hos dine forældre.
Rachel må ikke gå ud. Katie er en engel.
- Ja, hvor kom hun fra? - Aner det ikke.
- Er alt i orden på arbejdet? - Ja.
Jeg har haft travlt. Alle har arbejdet på overtid.
- Stadig intet om college-fyren? - Nej.
Stakkels forældre.
Jeg elsker at se på dit ansigt.
- Jeg har savnet dig. - I lige måde.
Se lige her. Det her er de dumpningssteder, jeg har fundet.
Jeg har talt med Sky. Alle, der er blevet syge, skal høres.
Det er spild af tid, Marie. Vi får ikke nogen til at ordne det.
Derfor skal alt dokumenteres, så vi kan sagsøge.
Hvis stammen bliver anerkendt, har vi en chance. Ellers nytter det ikke.
Chaufføren foretog en levering, da to mænd kaprede køretøjet.
Politiet vil ikke udtale sig om en forbindelse mellem kapringen -
- og sidste uges røveri på Hudson Rivers plejehjem.
Køretøjet, der indeholdt 50 kasser med lægemidler, er ikke lokaliseret.
Er du klar? Kom.
- Hvorfor er knægten ikke med? - Han behøvedes ikke.
- Han er overalt. - Han er klog.
- Jeg er også klog. - Nej, det er du ikke.
- Kan vi tale sammen? - Var jeg ikke en forkælet tøs?
- Undskyld. Se på mig. - Hvad skal jeg sige?
- Sig, at du elsker mig. - Junior ...
Jeg elsker dig. Okay?
- Jeg er bekymret for dig. - Hvorfor svarer du ikke på sms?
- Hænger du stadig ud med ham? - Det spiller ingen rolle.
Jo, det gør. Jeg lod som om, at det ikke gjorde, men det gør det.
Undskyld. Jeg burde ikke have taget dig med, da jeg købte ...
Jeg ville aldrig lade dig komme galt af sted.
Du ved jo, at jeg lyttede til de bånd.
- Dem fra min morbror. Ham, der døde. - Ja?
- Jeg tror, han kendte Kopus. - Og hvad så?
Det er bare ... jeg vil ikke gøre min mor fortræd.
Er det på grund af mig, at din mor er, som hun er?
Nej. Nej. Det er min skyld.
Hvis der kun var os, var der ingen problemer.
Men der vil jo aldrig kun være os to.
- Er der en anden? - Jeg vil ikke have en kæreste.
Det forstår jeg godt. Jeg bliver aldrig til noget.
Jeg får ingen eksamen eller et godt job ...
- Det ved du godt, at jeg ikke tror. - Jeg smutter.
Junior.
Hallo? Tak, fordi du ringede op, Daniel.
Jeg skal bruge en tjeneste, og du skylder mig 50.
Du har en nevø, der arbejder ved narkopolitiet, ikke?
Godt. Vil du sætte os i forbindelse? Jeg har et tip til ham.
Det kan gavne os begge.
Og jeg vil ikke vente for længe. I dag.
Ingen hjelm. Er du bange for at ødelægge frisuren?
- Giv mig en bøde, hvis du skal. - Tak.
Rachel og jeg har slået op, hvis det handler om det.
Det gør det ikke.
Har du rendt rundt med Phillip Kopus?
Er det et officielt forhør?
Du kører uden hjelm, og jeg stoppede dig. Så ja.
Jeg spørger dig igen. Har du rendt rundt med Phillip Kopus?
Nej.
Der skete et røveri i sidste uge. På et plejehjem.
- Har du hørt noget om det? - Nej.
- Du er ikke god til at lyve. - Jeg lyver ikke.
Jeg vil helst tro, at du ikke er dum.
Sådan en som ham er ligeglad med dig. Det ved du godt, ikke?
Interesserer det dig? Stoppede du mig, fordi jeg betyder noget?
Hør lige her. Hvis du får brug for at lette hjertet ...
Vil du så være der for mig?
Du er på dybt vand, knægt. Han er ikke en god fyr.
Og brug en hjelm.
Du er ikke min kop te, men derfor skal du ikke have knust hovedet.
Må jeg spørge dig om noget?
Hvordan var din bror? Du taler aldrig om ham.
- Hvis du ikke vil ... - Nej, det er okay.
Han var vel lidt ligesom mig. Eller også var jeg som ham.
Vi blev altid forkølede samtidig.
Jeg fandt nogle bånd, som han havde indspillet.
Han stolede ikke på sin hukommelse.
- Din stemme var derpå. - Var den?
Han optog dig, imens du sov. Du vågnede op og blev irriteret.
Ja, han var morsom.
- Havde du kærester i high school? - Havde jeg kærester i high school?
Brian omtaler dig og en fyr. Jeg tænker på, om det var min far.
Jeg var sammen med en anden. Men din far var den eneste for mig.
Var far Brians ven?
Brian var sin egen. Og Harold var en typisk fyr.
- Savner du ham? - Ja.
Som tvilling føler man sig aldrig alene.
Selv når man var det. Det savner jeg.
Det var hårdt, da jeg hørte, du var sammen med den lenapedreng.
Jeg følte, at det hele gentog sig.
- Hvad gentog sig? - At min bror var i fare.
Jeg burde have vidst det, men det gjorde jeg ikke.
- Hvordan det? - Han kom i dårligt selskab.
Jeg og Junior ses ikke længere.
Okay.
Han kendte til plejehjemmet og spurgte, om jeg kendte dig.
- Hvad sagde du? - Ikke noget.
- Slet ingenting? - Jeg sagde, jeg intet vidste.
Det er ikke ingenting. Bare rolig, jeg tager mig af ham.
Hjælp med at sortere dem her.
- Hvad er det for noget? - Ting, man ikke bliver høj af.
Her. Det er det her, vi søger. Smid resten væk.
- Er du syg? - Jeg kigger bare.
- Hallo? - Stopper du knægte uden hjelm?
Har du travlt med at lege betjent? Du skulle jo holde dig fra mig.
Du fik godt nok ram på den vagt. Jeg var imponeret.
Du brækkede et par ribben. Jeg havde glemt, at du kan være ond.
Jeg er ligeglad med, hvad du laver. Du skal bare huske -
- at hvis der sker mine venner noget, ryger din kone ind.
Og når folk hører, hvad du har gjort, kommer du også i fængsel.
Kan dine børn klare sig selv?
Chef. Hvad sker der?
Narkopolitiet har fået et tip om et hus i relation til røverierne.
- Det er et besat hus på Lupine Road. - Et besat hus?
De havde brug for assistance. Jeg sender dem, jeg kan.
Jeg smutter derop.
Kom nu! Pokkers!
Mike, din idiot.
Kopus! Kopus!
Kopus!
Hallo! Vent, du må væk! Narkopolitiet er på vej.
Nogen ringede ind med et tip. Vent, vent! Slå mig!
- Op med hænderne! - Jeg er politimand!
Af sted, af sted!
Han er der!
Kom nu!
Jeg har ham! Løb, løb! Du skal nok klare dig.
Jeg tog en af skovvejene.
Jeg ville dække bagsiden, hvis nogen flygtede den vej.
Jeg ville holde afstand, men jeg troede, at I var ankommet.
Da jeg kom, syntes jeg, at jeg hørte nogen omme bagved.
Jeg gik derhen og ville pågribe ham, og så slog han mig.
- Men du så ham vel? - Ja, ja. Han var på min højde.
- Mørk i huden med et barberet hoved. - Alder?
Et sted omkring 20 til 25 år gammel.
- Og du kunne ikke genkende ham? - Nej. Jeg har aldrig set ham før.
Okay. Tak.
Agent Greenwood. Ved du, hvordan det går med din kollega?
Han får en skrivebordstjans i et godt stykke tid.
Han ved intet. Hvad har I?
- Hvor har du været? - Ude.
Det er ikke noget svar, Junior.
Jeg vil ikke fortsætte sådan her. Hvad sker der med dig?
- Hvad er det? - Medicin. Mod kræft.
Her er din recept. Du har ikke taget nok medicin. Du mangler det.
- Hvor har du det her fra? - Pyt med det.
- Hvor har du det fra? - Det er da ligegyldigt.
- Er det stjålet? - Du er syg. Hvorfor gør du intet?
Vi stjæler ikke. Det er du ikke opdraget til.
- Lytter du til mig? - Du er så dum.
- Hvad? - Du er syg. Du skal have det bedre.
Det her vil hjælpe dig. Forstår du, at jeg vil hjælpe dig?
Jeg har brug for, at du får det bedre. Tag det nu. Kom nu.
Junior! June!
Undskyld, at I måtte vente.
Jeg har nok informationer til at kunne stille en diagnose.
Jeg er sikker på, at du lider af skizofreni.
Du har haft symptomer, siden din datter blev født.
- Nej, nej ... - Jeg ved, det er svært at acceptere.
Siden Rachel blev født for 16 år siden? Hvorfor har ingen vidst det?
- Hendes druk skjulte symptomerne. - Hun er ikke skør.
Jeg forstår, det er svært at høre.
Måske er hun maniodepressiv? De bliver forvirrede.
- Det har vi udelukket. - Så test igen. Hun er normal.
- Skizofrene kan leve normale liv. - Vi går til en anden læge.
Det behøves ikke. Jeg kan tænke bedre.
Jeg har mere ro. Pillerne virker.
Giver I disse piller til folk med skizofreni?
Det har du ikke. Hun er bare stresset.
- Hun skal snart hjem. - Hun kan tage hjem i aften.
- I aften? - Hvis du har mod på det.
Du skal bare huske at tage din medicin.
Vi kan gennemgå planen, før I tager af sted.
Junior?
June?
- Hallo, June? - Hej.
- Du skræmte mig. Hvad laver du her? - Jeg trængte til et bad.
Du kan ikke bare dukke op.
- Det var også mit hus engang. - Det er længe siden.
Bare rolig. Jeg går snart.
- Hvor har Junior dem fra? - Det ved jeg ikke.
Jeg tror ikke på dig. Han behøver ikke ende som dig.
Jeg havde vel ingen god mor.
Ved du hvad? Jeg vil vide en ting. Hvorfor kom du aldrig? Ikke en gang.
Jeg vidste ikke, hvor du var. Jack vidste det heller ikke.
Da jeg hørte, at du var i fængsel, var jeg for vred til at komme.
Det var nok bedst sådan. Jeg klarer mig.
- Jeg tror dig ikke. - Jeg er her.
- Bliver du? - Ja. Er du vred over det også?
- Er du syg? - Det rager ikke dig.
- Jeg vil ikke have stjålne piller. - Du er sådan en martyr.
Jeg skaffede dem ikke. Tag dem eller ej. Jeg er ligeglad.
Hvordan ved vi, det er mors bror?
Jeg fandt det her i min mors skab. Hvem skulle det ellers være?
Han taler om sine bedsteforældre og om sin tvillingesøster.
- Hvordan lyder han? - Ensom.
- Og han taler om far. - Om far? Hvad siger han?
Far drillede ham vist. Han siger, at Harold ikke vil tale med ham.
Det betyder vel ikke, at far drillede ham. Vel?
Han ignorerede ham. Det er værre.
- Har du spillet dem for Junior? - Jeg sagde jo, vi har slået op.
Far er hjemme.
- Hej med jer. - Mor! Hej, mor!
- Hvordan går det? - Jeg har det fint.
Jeg er hjemme nu, så alt skal nok ordne sig.
Læg det væk.
Skulle collegepiger ikke være kloge?
Hende den kronragede gav mig det her for to piller.
- Er det ikke ægte diamanter? - Måske. Hvor meget solgte du?
- Cirka halvdelen. Hvad med dig? - Det hele.
Så bliver Kopus glad. Er du klar til at fortsætte?
- Det er jeg vel. - Det håber jeg.
Har du båret våben? Det må du vænne dig til.
- Sikkert. - Seriøst. Det hører med.
- Hvad snakker du om? - Du må være forberedt.
Du skal gøre alt, Kopus beder dig om. Jeg vil bare tjekke, at det er okay.
Jeg vil ikke skyde nogen. Tager du gas på mig?
Hvem, tror du, nakkede ham college-fyren?
- Hallo? - Er du betjent Jensen? Harold?
Kommissær Alcala og Patton. Vi er fra New Yorks politi.
Vi arbejder på Dennis Bradley-sagen. Kan vi tale sammen?
Undskyld tidspunktet. Bradley-sagen er møgirriterende.
Men der er sket noget, og vi har et par spørgsmål.
- Vil I have noget at drikke? - Nej, tak.
Hvad drejer det sig om?
En ven af Bradley sagde, Dennis købte stoffer af en Mike her.
- Lyder det navn bekendt? - Mike? Dem kender jeg flere af.
Kender du mange, der hedder Mike Parker?
Tog du ikke Mike Parker i sidste uge for besiddelse?
- Jo, jeg stoppede ham. - Anholdt du ham?
For en joint i askebægret? Nej, han fik en advarsel.
Deler du mange advarsler ud?
Mike Parker er blevet taget før i at ville sælge stoffer.
- Tjekkede du det først? - Ja. Det virkede som spild af tid.
Hvis du havde anholdt ham, som du burde have gjort -
- ville vi have haft en adresse. Det er min partner gal over.
Men du løslod ham, skønt han havde fortilfælde. Det undrer mig.
Handler det om provinslogik, eller gider du ikke udføre dit job?
Hvad handler det her om? Leder I efter en syndebuk?
I kan tale med mig på stationen. Nu går jeg i seng.
Okay. Tak for din tid.
Beklager, jeg ikke kunne hjælpe mere.
- Vi har mange piller nu. - Ja, jeg har gang i noget.
- Hvad? - Du får det at vide senere.
- Skal jeg hen på et kollegium igen? - Nej.
- Hvis det er et apotek, hjælper jeg. - Ikke denne gang.
Handler det om, hvad jeg sagde til Mike? At jeg ikke vil slå ihjel?
- Hvorfor skulle du dog gøre det? - Mike fortalte om college-fyren.
- Fortalte dig hvad om ham? - At han ... du ved.
Nej. Forklar det for mig og få det hele med.
Mike sagde, han dræbte ham. Den slags gør jeg ikke.
- Hvad sagde Mike ellers? - Det var alt.
- Hvor var I, da han ævlede løs? - På kollegiet.
Mike er en idiot. Han ønsker, at folk synes, han er sej. Husk det.
- Gå tilbage. - Okay.
Junior.
Lad være med at nævne dette til nogen.
Det hele skal med tilbage til byen. Kan du organisere det?
Så vi kan få et overblik?
Jøsses. Sikke nogle idioter.
Den første dag, vi ledte, dukkede der noget op.
Noget, der tilhørte min kones tvillingebror.
Chefen sagde, jeg måtte give det til forældrene. Det er længe siden.
Jeg beklager, men jeg må ikke fjerne noget, før de godkender det.
Okay.
- Så vi skal ikke klare leverancen. - Det er flere penge, end jeg troede.
- Du må ikke bruge af dem straks. - Jeg gemmer dem nok alligevel.
- Til hvad? - Et hus eller noget lignende.
- En omgang til? - Ja, tak.
Et hus? Mener du metamfetamin?
Vi vil have vores eget hus.
Vi skal snart have et barn. Til jul. En indiansk Jesus.
- Hvorfor har du ikke sagt noget? - Jeg ville ikke virke distraheret.
Jeg elsker den her hummer.
Når vi er færdige, vil jeg spise en hver dag i en måned.
Jeg vidste, at hvis jeg sluttede mig til dig, ville alt gå godt.
Du er som de fyre i krigsfilmene. Dem, der aldrig dør.
- Jeg dør, Mikey. - Ja, men du vil dø sidst.
Jeg har aldrig set dig drikke. Er du bekymret over købet?
- Jeg vil gerne klare hjernen. - Det lyder fint.
For en lys fremtid.
Jeg skal tisse.
- Hvad pokker laver du? - Jeg ved godt, hvad vi skal herude.
Jeg ved ikke, hvad du laver. Jeg tisser. Du er fuld.
Det er du også. Skulle det gøre det lettere?
- Mike. - Vi har været venner fra barnsben.
Alle andre har opgivet dig, men jeg har altid beskyttet dig.
- Læg pistolen. - Selv din far.
Det var din far, der snørede dig i Florida.
Han pralede med det. Og sagde, at sådan løste man problemer.
Men da du kom tilbage, var jeg loyal. Jeg stod ved din side.
Du burde stole på mig.
Er det ikke den pistol, du dræbte Dennis Bradley med?
Er det Ikke? Jeg sagde, du skulle skaffe den af vejen.
- Giv mig den. - Nej.
Giv mig pistolen, Mike.
Tag kuglerne ud, hvis du er så bekymret. Giv mig pistolen.
Jeg er din ven.
Slap af. Undskyld.
Undskyld, Mike.
Jeg elsker dig.
Vi begynder, som vi skal. Så ændrer vores forældre os.
Vi prøver at blive, som vi var, men vi kan ikke.
Vi er som et bånd, man kun kan optage på en gang.
Gid min søster og jeg ikke havde forældre.
Så kunne vi vokse op ordentligt.
Jeg indspiller det samme på begge sider, så det går igen.
For sådan er det med alting.
Tingene går igen.
Alting kører i den samme ring, og det går hurtigere og hurtigere.
Derfor løber jeg på atletikbane.
For løber man den modsatte vej, sagtnes farten.
Nogle er på side et, andre er på side to.
Når der er stille på side et, kan man svagt høre side to.
Og begge sider er lette at slette.
Tekster: Martin Stougaard www.sdimedia.com